Джерело https://jerelo.info/forum/ |
|
Про ікони https://jerelo.info/forum/viewtopic.php?t=453 |
Сторінка 15 з 20 |
Тарас | [ 30 січня 2008, 23:48 ] |
svjat написав: Тарасе, невже ніякої стериотипності? :wink: І ти з самого початку припускав, що допустимо молитись перед іконою за певних умов? А чого ж ти в цьому признався тільки на 14 сторінці обговорення? Як не обєктивного з твого боку. А те що є не обєктивним істину не відображає. Або іншими словами часткова правда не є істиною. Так, ікона не наближає до Христа, але і не віддаляє(перешкоджає) від Нього, я вже про це не один раз говорив (останній раз на стор.11). Для чого ж тоді деяким християнам, вільним у Христі, ікона? А тому що це для них красиво, тому що для них це певний християнський символ, тому що вони звикли молитись, наприклад, в місці де стоїть ікона (це місце для них свого роду таємна кімната, комірчина в їхній квартирі). Що ж тут осудливого? Як то кажуть: на колір і смак товариш не всяк. Якщо людина цілує ікону, розуміючи, що це тілесний знак любові до того хто на ній зображений, то що в цьому поганого? Ідолопоклонством це буде для тих, хто не розуміє значення цього поцілунку.[/quote] Стосовно об’єктивності і звинувачень в замовчуванні, я не писав це тому, що я важаю, що таких людей, які б не надавали іконі сакрального значення, дуже мало. Тому я і робив наголос на розумінні більшості людей. Хоча я б навіть, як витвір мистецтва не хотів би мати ікони, тому, що це неправдиві зображення тих святих людей, які жили раніше. Думаю цього ви не станете оспорювати? Цікаво ще й те, що я і досі не почув розумного обгрунтування того, чому з катехизису викинуто 2 заповідь. Очевидно, що совість таки мучить. |
сергій | [ 31 січня 2008, 00:08 ] |
Тарас написав: Цікаво ще й те, що я і досі не почув розумного обгрунтування того, чому з катехизису викинуто 2 заповідь. Очевидно, що совість таки мучить.
Відповіді тобі ніхто не дав, тому що те про що ти пишеш є відвертою брехнею. Переді мною лежить ККЦ і заповіді ніхто з нього не викидав. Всі на місці. |
Тарас | [ 31 січня 2008, 00:32 ] |
Напиши мені другу заповідь із нього |
сергій | [ 31 січня 2008, 00:46 ] |
А на основі чого ти розділяєш рядки Вих. 20, 2-5 на дві окремі заповіді?[/img] |
Тарас | [ 31 січня 2008, 01:01 ] |
Процитуй мені уривок з катехизису, де б писало: 4 Не роби собі різьби і всякої подоби з того, що на небі вгорі, і що на землі долі, і що в воді під землею. 5 Не вклоняйся їм і не служи їм, бо Я Господь, Бог твій, Бог заздрісний (Вихід 20:4-5) І спершу розберися, перед тим, як звинувачувати когось в неправді. |
сергій | [ 31 січня 2008, 01:32 ] |
Артикул 1 Перша 3аповiдь «Я - ГОСПОДЬ, Бог твiй, що вивiв тебе iз землi ?гипетськоI, з дому неволi. Нехай не буде в тебе iнших богiв, кpiM Мене. Не робитимеш собi нiякого тесаного кумира, aHi подобини того, що Bropi, на небi, Hi того, що внизу, на землi, Hi того, що попiд землею, в водах. Не падатимеш перед ними ниць i не служитимеш 1М» (Вих. 20,2-5)2. «Написано: «Господу, Богу твоему, поклонишся i Йому единому будеш служити» (Мт.4,10). 1. «ГОСПОДУ, Богу твоему, поклонится i Йому единому будеш служити» г 2084 Бог дозволяе ЛЮДЯМ пiзнати Себе, нагадуючи про Свою все2057 могутню, доброзичливу та визвольну дiю в iCTOpi1 того, до кого BiH звертаеться: «Я... вивiв тебе iз землi Єгипетської, з дому неволi». Перше слово мiстить першу заповiдь Закону: «Господа, Бога твого, будеш бояmся, Йому служитимеш. (...) Ви не пiдете за iншими богами» (Втор. 6,13-14). Перший заклик та справедлива вимога Бога полягае в тому, щоб людина прийняла... і далі йде більш як достатнє обговорення... Якщо ти маєш в руках брошурку для підготовки дітей до першого причастя, то не називай її ККЦ. |
Тарас | [ 01 лютого 2008, 00:09 ] |
Я раніше писав, що я бачив і де я це бачив. В тому, що бачили мої очі, сумніву не маю. Ти собі як хочеш, можеш сумніватись. Я радий, що є все ж катехизиси, де пишуть всі заповіді, як воно є. |
сергій | [ 01 лютого 2008, 01:10 ] |
http://forum.jerelo.info/viewtopic.php?p=14571#14571 |
svjat | [ 05 лютого 2008, 17:01 ] |
Цитата: Тарас: Стосовно об’єктивності і звинувачень в замовчуванні, я не писав це тому, що я важаю, що таких людей, які б не надавали іконі сакрального значення, дуже мало. Тому я і робив наголос на розумінні більшості людей. Добре, що ти розумієш, що є християни, які не надають іконі сакрального значення. То може не треба заперечувати право таких християн на використання ікон в своїй молитовній практиці чи в побуті? А як ти визначаєш, що їх дуже мало? Цитата: Тарас: Хоча я б навіть, як витвір мистецтва не хотів би мати ікони, тому, що це неправдиві зображення тих святих людей, які жили раніше. Думаю цього ви не станете оспорювати? Повторюсь: на колір і смак товариш не всяк. Бачиш, ти не сприймаєш зображення святих людей, які не мають фотографічної (правдивої) подібності. А комусь такої подібості і не треба, він навпаки вважає що образ святого має виглядати більш сиволічно, щоб підкреслити його святість. Тобто образ святого не має бути його портретом. (про це на стор.6 трохи згадувалось) Цитата: Сонячник: Ну, цілувати зображення любої людини - якесь нерозумне явище. Якщо вже цілувати, то безпосередньо.
Але, Святе, якщо дотримуватися такої логіки, то й можна оправдати будь-яке ворожіння чи чарівництво, наприклад: а що осудливого в тому, що хтось стукатиме тричі по дереву чи тричі плюне через плече? Тобто самі дії наче нічого гріховного в собі не несуть. Я здається написав який смисл часто вкладається в такий поцілунок(це щодо нерозумного явища). Не бачу в даному випадку аналогію із забобонним стуканням по дереву. |
Тарас | [ 05 лютого 2008, 22:34 ] |
Зрозумій Святе, що якщо людина використовує ікони в молитовній практиці, то вона вже надає їм сакрального значення. Мені це здається очевидним. |
svjat | [ 06 лютого 2008, 16:23 ] |
Може поясниш докладніше? Бо я не бачу тут прямого однозначного звязку. Все залежить від того як використовувати ікони в молитовній практиці. Можна використовувати надаючи сакрального значення а можна і не надаючи такого значення. Я про це вже не одноразово говорив. |
Тарас | [ 16 лютого 2008, 12:31 ] |
Скажи, який гріх шоб при молитві було присутнє телятко (Боже ж творіння), або якась фігура (скульптура) просто стояла. Думаю, що в самому цьому факті нема нічого поганого. Але справа в тому, що Бог знає людську природу, яка тяжіє до ідолів, тому він забороняв при жертівнику садити дерева, не ВИКОРИСТОВУВАТИ зображень при поклонінні. Тобто, якщо людина використовує при поклонінні якусь річ, тоді вона ВЖЕ вважає її священною, освяченою, надає їй сакрального значення. Тобто людина, ту річ, яку використовує вважає якоюсь особливою, помічною, якось особливо виділяє її серед інших, знову ж таки надає їй сакрального значення. Тому для мене з того, що людина використовує ікону при поклонінні, зразу ж випливає, що вона надає їй сакрального значення. Святе, чому для Бога не працювала логіка типу: Я використовую зображення, бо мені воно помагає молитися, мені так легше. І на наш погляд є в цьому логіка, але Божа логіка відрізняється від нашої і він це розцінював і розцінює як ідолопоклонство. |
svjat | [ 19 лютого 2008, 15:45 ] |
Цитата: Тарас: Скажи, який гріх шоб при молитві було присутнє телятко (Боже ж творіння), або якась фігура (скульптура) просто стояла. Думаю, що в самому цьому факті нема нічого поганого. Але справа в тому, що Бог знає людську природу, яка тяжіє до ідолів, тому він забороняв при жертівнику садити дерева, не ВИКОРИСТОВУВАТИ зображень при поклонінні. Святе, чому для Бога не працювала логіка типу: Я використовую зображення, бо мені воно помагає молитися, мені так легше Я вже коментував раніше, чому в старозавітні часи і на початку першого тисячоліття зображення при поклонінні були не допустимі. І чому їх використання стало допустимим пізніше. А також про те, яке використання ікон допустили в Церкві, щоб воно не вело до обрядовірства (чи ідолопоклоніння). Дивись стор. 5,6,7,10. Цитата: Тобто, якщо людина використовує при поклонінні якусь річ, тоді вона ВЖЕ вважає її священною, освяченою, надає їй сакрального значення. Тобто людина, ту річ, яку використовує вважає якоюсь особливою, помічною, якось особливо виділяє її серед інших, знову ж таки надає їй сакрального значення.
Тому для мене з того, що людина використовує ікону при поклонінні, зразу ж випливає, що вона надає їй сакрального значення. Звичайно, ті християни які моляться перед іконами сприймають їх особливо, з пошаною і благоговінням, тому що на них зображена не просто людина, а Ісус Христос (чи святий у Христі). І якщо це особливе ставлення називати сакральним, то я в цьому проблем не бачу. Наприклад до ковчега євреї теж ставились по особливому, тому що там зберігались Заповіді дані Богом. Чи до жертвеника, бо там приносилась жертва Богу. Нема тут ніякого магізму та ідолопоклонства. |
кома | [ 20 лютого 2008, 21:29 ] |
Ніяк не можу зрозуміти вашої позиції. Моя бабуся живе в одному з сіл Львівщини, ходить в греко-католицьку церку, завжди вчила своїх дітей, внуків, в тому числі і мене, з пошаною ставитися до ікон. У неї в хаті їх так багато! То невже її можна вважати ідолопоклонникок? Чому ж тоді у церквах можна побачити ікони, якщо поклоніння їм вважається гріхом? |
Сонячник | [ 20 лютого 2008, 23:35 ] |
кома написав: Чому ж тоді у церквах можна побачити ікони, якщо поклоніння їм вважається гріхом? Кома, поклонятися потрібно не іконам, а Живому і Невидимому Богу! Адже, Бог бачить Тебе кожної хвилини і знає всі Твої думки ще до того, як Ти їх вимовиш в молитві. А навіщо ікони у церквах? Мені це важко зрозуміти... хоча Свят пояснює, що декому вони допомагають налаштуватися на молитву. svjat написав: Наприклад до ковчега євреї теж ставились по особливому, тому що там зберігались Заповіді дані Богом. Чи до жертвеника, бо там приносилась жертва Богу.
Так, але ковчег і жертівник були освячені Самим Богом і в Законі Божому щодо цих святинь були відповідні застереження. Але ж ніхто не поклонявся ковчегу чи жертівнику. |
Сторінка 15 з 20 | Часовий пояс UTC + 2 годин |